NSA?
Gud fader...
- Hvad er det der. - Fyrens kone blev skudt i brystet.
På klos hold. Morderen sigtede direkte efter hjertet.
Hendes mand arbejder på Langley.
Gjorde hun modstand?
Der var ingen hud under hendes negle, ingen blå mærker.
- Hvad tid døde hun? - Naboerne hørte skuddet 04.45.
Hvorfor spørger du?
Vil du vise mig huset?
- Din søster har det forfærdeligt. - Det har Arthur også.
Du ved, far og jeg altid har beundret din styrke-
- og dit positive livssyn, selv efter din skade, men...
Måske tager vi det for givet, at du har det godt.
NSA og NASA tillader det. Ofrene er under 40, gift og har et barn.
Find nummeret her på biblioteket, stol ikke på Arthur eller andre.
Hun bløder, skaf hjælp.
Du godeste.
- Kender du den kvinde? - Nej, mor.
Jeg har en masse ærinder før brylluppet, kan jeg køre dig hjem?
Rør ikke noget.
- Det er ham, Langleys PR-chef. - Hvad hedder han?
Arlington Steward. Steward med "d".
- Kan du tjekke ham? - Ja.
Der er tre døde til nu.
"Manual til udnyttelse af personaleressourcer." Bibliotekskode?
Bogen om lyn VIEMEISTER
NASA-ansat ramt af lyn
Undskyld, jeg leder efter nærmeste udgang.
Du er ikke ansat her, biblioteket er kun for de ansatte.
- De er hans hustru. - Jeg er Clymene.
- Hvad vil han med os? - Han tester jer.
Han tester os alle.
Følg mig.
Der er tre porte, men du kan kun vælge en.
Vælg din vej med omhu, der er kun en vej til frelse.
Sid ned, mrs. Lewis.
Enhver teknologi er som trylleri.
Lyn rammer jorden 100 gange per sekund.
Lyn kan nå en temperatur på 28.000 grader på en brøkdel af et sekund.
Det er fem gange så varmt som solens overflade.
- Er det, hvad der skete med Dem? - Ja.
Og nu kommunikerer jeg med dem, der styrer lynene.
- Hvad er der bag de to andre? - Evig fordømmelse.
Jeg forstår...
- Hvad følte du, da du først så mig? - Jeg følte...
- Hvad? Medlidenhed? - Kærlighed.
- Du følte kærlighed til mig. - Ja.
- Hvorfor? - På grund af min vansiring.
På grund af al den smerte, den har forårsaget mig.
Jeg forestillede mig den smerte forstærket -
- og projiceret op på mit ansigt.
- Og hvis jeg nægter? - Evig fordømmelse.
Du har valgt port nummer to.
Jeg så den smerte i Deres ansigt og forstod den.
Jeg følte en overvældende følelse af kærlighed til Dem -
- fordi jeg vidste, jeg aldrig mere ville have medlidenhed med mig selv.
Tag min hånd, Norma.
Du kan ikke huske, hvordan du kom hjem, vel?
Du kom i en bil, gik ind som en zombie og gik direkte i seng.
Hvor er vandet fra? Hvorfor siger far ikke, hvad der er sket?
- Hent nogle flere spande i kælderen. - Men...
- Walter! - Ja, mor.
- Fortæller du, hvad der skete? - Jeg har brug for en drink.
- Skal vi stadig til brylluppet? - Ja.
- Jeg kan ikke afsløre mere. - Jeg forstår.
Efter Vikings første transmission, blev din kollega, Arlington Steward-
- ramt af lynet her på denne platform.
Ja, vi har ikke hørt fra ham siden.
Han er... noget andet nu.
- Hvad mener du? - Han døde på brandsårsafdelingen.
Nogle timer senere blev hans lig bragt til lighuset.
En sygeplejerske hørte en stemme derinde, det var en mand, der lo.
Mr. Steward var genopstået og lo helt hysterisk.
Han blev overført til et sikret militærhospital.
Kort efter opdagede vi, han besad usædvanlige egenskaber.
- Hvad mener du med egenskaber? - Han heler ti gange hurtigere end os.
Cellenedbrydningen er stoppet.
Mine damer og herrer mr. og mrs. Edward Powell!
Davs!
Drik nu ikke for meget.
Sir, undskyld, jeg spørger -
- men hvorfor en kasse?
Ens hjem er en kasse, ens bil er en kasse på hjul.
Man kører på arbejde i den og kører hjem i den.
Man sidder i sit hjem og ser ind i en kasse.
Den nedbryder ens sjæl, mens kassen, der udgør ens krop, sygner og dør.
Hvorefter den placeres i den endelige kasse, og langsomt formulder.
- Det er ret deprimerende. - Se det som en midlertidig tilstand.
Hvad sker der, når prøverne er færdige?
Mine arbejdsgivere får dataene, så er jeres skæbne i deres hænder.
Man må sige, de her deres egen bizarre humor.
- Se på mig. - Jeg ved ikke, hvem De taler om.
Deres arbejdsgivere forbliver en gåde for os.
Jeg kan godt lide gåder.
Kan De ikke?
- Hvordan består vi prøven? - Er det ikke tydeligt?
Lad være at trykke på knappen, hvis nok lader være stopper testen.
Men der kommer andre prøver.
Gå lige ind i lyset. Vend ikke om.
Når De går ind i lyset, nedsænkes Deres krop i væske, hold vejret.
De vil føle en kvælningsfornemmelse, men den går over.
- Hvor sendes De hen? - Prøveforberedelser i Massachusetts.
De talte tidligere om graden af uegennyttighed.
Hvis mennesker ikke kan eller vil tilsidesætte egne ønsker -
- for artens bedste, overlever den ikke.
Så tvinges mine arbejdsgivere til at udrydde den, forstået?
Ja, sir.
Jeg var væk, Norma.
Jeg var væk i næsten en time.
Hvad så du? Hvad var der i lyset?
Det kan ikke beskrives.
Det er et sted, men hverken her eller der.
Et sted midt i mellem.
Det føles som en varm omfavnelse.
Det er et sted, der ikke er af denne verden...
Et sted, hvor fortvivlelse ikke styrer menneskets hjerter.
Far, hvad sker der?
Jeg skal kaste op.
Du kan stadig redde dig selv, jeg kan ikke, men du kan.
Jeffrey Carnes, jeg har mange spørgsmål til dig.
Hvis du vil overleve det her, så kom med nu.
Læg pistolen, før nogen ser dig.
- Ind med dig. - Godt.
- Far! - Walter!
Walter!
Walter! Walter!
Det er hemmeligstemplede CIA-papirer.
Forsøgspersoner og den frie vilje. De kan ikke behandles som ansatte.
- Frontallapblødninger? - Ja, det kan han ikke skjule.
- Næseblødningerne. - Har du set mange af dem?
Det har altså sine svagheder.
Det er derfor, det bor i Langley, der er alt, hæren, CIA, FBI, NASA.
- Det kan altså dræbes. - Ja.
...forekomsten af liv andre steder i universet.
- Hvor er vi på vej hen? - De tog din søn og min datter.
- Hvad? - Jeg ved, hvor han er, på et motel.
Stewards folk tog din søn. Poolen der bruges som en slags port.
TREDELT VANDKISTE
OVERFØRSEL VIA PORTAL
Manual i udnyttelse af personaleressourcer
Var det dig eller din kone, som trykkede på knappen?
- Min kone. - Også min.
Og nu er hun død.
- Dræbte du hende? - Ja, af hensyn til min datter.
Jeg fik valget mellem min kone og min datter.
Følg Viking-projektet og reflekter over vores rejse -
- ind i det ukendte...
- Var der andre i lastbilen? - Ikke så vidt vi kunne se.
Kom så!
Sigt!
Kom så!
Arthur, uanset hvad der sker, får det større konsekvenser, end du aner.
Tag plads.
- Hvor er vores søn? - Han er i sikkerhed.
Vi kommer til ham om lidt. Sid ned.
I skal vide, at jeg respekterer og beundrer jer begge.
I gav mig håb.
Men jeg er meget ked af, at du trykkede på knappen.
Og ked af at måtte fortælle jer at to af Walters sanser er ødelagte.
Han kan ikke længere se og høre.
- Hvor er han? - Hvad har I gjort ved ham?
Jeg har ikke gjort ham noget, jeg er bare et redskab.
I har nu to muligheder.
I kan leve resten af jeres liv og nyde de penge, I har fået -
- og lære at leve med jeres søns skader, der ikke står til at ændre.
Han får aldrig jeres stemmer at høre eller jeres ansigter at se igen.
Den anden mulighed er:
Der er en kugle i pistolen.
Du kan skyde din kone i hjertet og dræbe hende.
I det øjeblik din sjæl forlader din krop, bliver din søn som før.
Pengene trækker renter og udbetales til Walter, når han fylder 18.
Lad mig skyde mig selv. Arthur har ingen skyld i det her.
Jeg beklager, tilbuddet er ikke til forhandling.
Arthur, du må affyre pistolen. Norma, du må dø.
Ellers vil Walter leve i evigt mørke og stilhed.
Dræb mig bare og fordøm din søn til et liv i smerte.
Du vil blive fængslet for mordet på en ansat. Og de sender en anden.
- Hvem? Hvem sender en anden? - Lad være, Arthur.
- Hvem? - Du må ikke.
Farvel.
Mr. Steward...
Kan jeg blive tilgivet?
Det ved jeg ikke.
Du beundrer Jean-Paul Sartre. Måske kan disse ord trøste.
Der er to måder at træde ind i det sidste kammer på: Fri eller ikke fri.
Valget er op til os.
De gav mig et glimt af livet efter dette, ikke?
For det her er skærsilden.
Og de er her for at gøre en ende på os.
Jeres søn er låst inde i badeværelset ovenpå.
- Walter! - Walter! Elskede!
Skat, kan du høre os?
- Er der nogen? - Walter!
- Er der nogen? - Døren er låst indefra!
Jeg kan ikke se, hjælp mig!
- Walter! - Walter!
- Elskede... - Jeg kan ikke høre, hjælp mig!
Hold dig fra døren, hvis du kan høre mig!
- Hjælp! - Walter!
- Han kan ikke høre! Stop, Arthur! - Hjælp mig!
Arthur! Arthur!
Mor! Far! Hjælp mig!
Jeg kan ikke klare det. Jeg kan ikke se ham sådan.
Jeg kan ikke.
Åh Gud!
- Jeg kan ikke gøre det. - Vi kan ikke lade ham være sådan.
Vi har ikke noget valg. Der er ingen anden udvej.
- Han smilede til os. - Hvad?
Da du spurgte om livet efter dette, smilede han.
- Ja, det gjorde han, ikke? - Jo.
Arthur, jeg elsker dig, og jeg er virkelig ked af det.
Jeg er virkelig ked af det, jeg gjorde mod dig.
Du gjorde ikke noget, vi var sammen om det, så du skal ikke undskylde.
Jeg elsker dig, og jeg fortryder intet af vores liv sammen.
Jeg vil tælle dagene, til jeg ser min Arthur igen.
Jeg trykker på knappen.
- Til vi ses igen. - Ja.
Lad os få det overstået.
Alarmcentralen. Hvem må jeg viderestille til?
Du hørte et skud? Hvad er adressen?
7321 Park Street i Antrim.
Goddag, mrs. Weller. Skal jeg komme indenfor?
Walter?
Walter!
Walter, det er far. Jeg er lige her, kan du høre mig?
Walter?
Walter!
Kald, hvis du kan høre mig. jeg er lige udenfor døren.
Læg hænderne på hovedet og træd væk fra døren.
Far! Mor!
Jeg er lige her, skat. Det skal nok gå alt sammen.
Læg hænderne på hovedet og træd væk fra døren!
Walter er ovenpå, han har det godt, de lover at sørge for dig og din søn.